Ayashi No Ceres Díl dvacatý čtvrtý
Tvůrce původní mangy: Watase Yuu
Co?
Do češtiny přeložil Ašitaka.
Co se to stalo?
Teď...
Verze překladu 1.3 ze dne 6.12.2002. Korektury: Spike, Xellos
Rozbité sklo...
Časování pro verzi z hongkongských DVD.
Nejlepší pro tebe bude zemřít se svým dítětem, Ceres.
Není určeno ke komerčnímu využití.
Zemřít s Tooyovým dítětem.
Ayo!
Svině!
Za to tě dostanu! Dostanu tě!
Ty chceš také zemřít...
Ty... jak...
Jak jsi to...
takovou sílu?
Hajzle!
I ty jsi my dala sílu...
Chidori.
Ayo!
Ayo! Ne! Ayo.
No tak, Ayo!
Tooyo.
Ayo.
Půjdu... někoho sehnat.
Ayo, to jsem já.
Slyšíš mě?
Ayo! Ayo!
Epizoda 24: Čas rozhodnutí
Ayo!
Tooya... volá mě...
Tooya mě volá...
Je tohle můj konec?
Tak jako tenkrát,...
když jsem zabila Mikageho.
Stále jsem pátrala po své róbě z peří.
Na dnech oceánů a na hřebenech hor.
Na místě, kde jsem nakonec zůstala.
Bez naděje na nalezení své many.
Zbývalo už jen zemřít.
Opustit své děti.
Modlila jsem se...
za štěstí pro své děti.
A abych je jednou...
mohla znovu vidět.
Přesto...
jsem si přála žít.
– Žít... – Chci žít.
Co se to děje?
Mikage. Je blízko.
Vrací se zpátky.
Ayo. Tohle je to, co jsi celou dobu...
co Ceres celou dobu hledala.
Tooyo.
Ta věc... je důvod, proč jsem naživu.
Ta věc... ti vrátí život.
Tobě...
a našemu dítěti.
Ne. Když mi dáš manu...
tak budeš...
Už nedokážu být spojený s manou.
Ayo... jen tak se mohu stát člověkem.
Ne abych zemřel, ale abych mohl žít.
Chci žít s tebou jako normální muž.
I když je to třeba jen na chvíli.
Vždycky... vždycky...
jsem si to přál...
od okamžiku, kdy jsem tě potkal...
Miluji tě.
Tooyo.
Ayo. Vždycky tě budu milovat.
Tooyo. Uhni mi z cesty.
Ty se jí ani nedotkneš.
Ani jí ani našeho dítěte!
Ty!
Tys jí to vrátil?
Vrátil jsi Ceres její manu!
Kagami!
Doktora! Kde je doktor?
Aogori...
Aya? Stalo se něco Aye?
Ayo.
Bez many jsi jen ubohý slaboch.
Tooyo. Zemřeš.
Za to, žes mi ukradl mou ženu.
– Tooyo. – Nechoď sem.
Kvůli čemu, Mikage?
Proč Aya? Proč jsi chtěl zabít Ceres?
Takhle si představuješ lásku?
Jak moc pro ní ještě musí trpět?
Co ty víš o lidech?
Jsi jen panák z many.
Tak bys měl skákat jako panák.
Teď s tebou nadobro skoncuju.
Tooyo. Musíš se naučit být člověkem.
Lidé mají slova, moudrost a nástroje.
Ale mají ještě něco důležitějšího.
Lásku.
Až se tohle naučíš, budeš člověkem.
– Ayo! – Chcípni!
Ceres.
Úpná podoba.
Nebeská víla spojená s róbou z peří.
Odstup od Tooyi, Mikage.
Ceres. Ty...
Díky, Tooyo.
Dostala jsem svoji manu.
Vzdal ses svého nesmrtelného těla pro Ayu. Tak jako kdysi já.
Také jsem se zapletla s lidmi.
Protože jsem toho muže milovala celým srdcem.
Ale teď přišel čas rozloučení, Mikage.
Nenávist je jen mezi námi.
A tohle bude její konec.
Co to blábolíš?
Trvalo to příliš dlouho...
Moji potomci,...
rodina Mikage. Takoví pošetilci...
Chtěla jsem je všechny zničit.
Ale pak jsem se vrátila v těle Ayi...
a zamilovala se do Tooyi,...
poznala Yuuhiho a Chidori...
Díky nim jsem se znovu naučila...
věřit lidským srdcím.
Zmlkni! Nebudeš si tu dělat, co chceš!
Oba jsme stvořeni z jedné many.
Tvá mana není úplná.
Jistě sis všiml.
Nedokážeš uzdravit své tělo.
Normální člověk nedokáže manu ovládat.
Ano. Už nepotřebujeme minulost.
Odpočívej v pokoji.
Pro spásu tebe a tvých dětí.
To nemůžeš.
To nemůžeš!
Ceres.
Yuuhi.
Ayo!
Nevzdám to.
Aki!
– Ty parchante... – Ayo. Rychle.
Zabij ho.
Ano. Mana ti vrátila tvoje tělo, Aki.
Tooyo. Promiň, že jsem se neobjevil dřív.
Ayo. Už ho dlouho neudržím.
Musíš nás oba zabít!
Dělej.
O mě se neboj.
Pospěš si!
Počkej. Počkej chvíli, Ceres.
Aki. Aki je můj bratr.
Ayo. Mikage byl stvořen z neúplné many.
Rozumíš? Už ho nemůžeme zachránit.
Jediné, co můžeme udělat,...
je ukončit jeho trápení.
Aki...
Je to jeho přání.
Aki!
Ayo.
Bráško...
Bráško!
To je vaše vina...
Výsledek toho, co jste udělali.
Zapomněli jste na to nejdůležitější. Na svoje srdce.
Co bez něj zmůžete?
Co jste si mysleli?
Tak co?
Pane...
Alecu.
Hlavní motor je mimo kontrolu.
Nemůžeme vypnout přívod energie.
V téhle situaci budeme...
Všichni na palubě. Prosím o pozornost.
Okamžitě opusťtě loď.
Opakuji. Opusťte loď.
Pane...
Pane. To je...
Tyto diskety obsahují záznamy veškerých aktivit rodiny Mikage během výzkumu.
Až tohle skončí, chci abys je zveřejnil.
Ale když to udělám...
Jestli se tahle loď potopí, rodina Mikage půjde ke dnu s ní.
Osud dětí víl nechávám na tobě.
Tvé metody jsou jiné než moje.
S tebou je čeká lepší budoucnost.
Spoléhám na tebe, Alecu.
Pane...
– Co se děje? – Slyšíš mě, Tooyo?
Ty hajzle. Zamknul jsi nás tu.
A kam chcete utíkat? Do toho pekla kolem?
Slyšíte ty helikoptéry?
Hej! Jste v pořádku?
Yuuhi! Ayo! Přišli jsme pro vás.
Zmizte odsud.
Tahle loď se potápí.
Tooyo. Z Ayi bude určitě skvělá matka.
Ochraňuj to dítě.
Teď jsi otec.
Kagami...
Pane...
Mikage.
Slyšíš mě, Mikage?
Ano.
Vždycky jsem se tě chtěla zeptat.
Milovals mě?
Ty... ty to nevíš?
Také jsem tě milovala.
Jen jsem se bál, že tě ztratím.
Tak moc, že jsem se nedokázal ovládat.
Vždycky... vždycky...
jsem tě hrozně miloval.
Odpočívej, Mikage.
Společně se mnou.
Teď už můžeme odpočívat.
Už je to pryč. Konečně.
Vyšetřovatelé právě vstupují do budovy Mikage International.
Řada vysokých činitelů byla zapletena...
Tak tisíc let stará pohádka o nebeské víle konečně skončila.
Kdepak, otče.
Je tu Aya... a její dítě.
Dítě, které bude jako první nepoznamenáno krutým osudem...
Dobře. A kde je vlastně Yuuhi?
Jel na návštěvu za Ayou.
Na ostrov Hachijou.
Jak je, Ayo? Jak se má tvoje břicho?
No teda. Neměl by ses spíš zeptat na moje dítě?
Tak se mrknem.
Ne tak zhurta.
Vyděsíte miminko.
Děláš jako bychom byli úchylové nebo tak.
A nejste snad?
Slyšel jsem, že tvojí mámě už je líp.
Až se miminko narodí, tak jí ho půjdu ukázat.
Taky jsem myslel, že bych, víš,...
mohl zajít za mámou,...
jen tak, v klidu...
Určitě to udělej.
A mezitím by ses mohl stát věhlasným šéfkuchařem.
Yuuhi. Měli bychom raději jít nakoupit něco na večeři.
Aogori.
Tooyo.
Aya už vypadá mnohem líp.
Nejdřív jsem se trochu bál.
Kvůli pohřbu Chidori a Akiho.
Ale teď už bude pořád šťastná.
Když má tebe a tvoje dítě.
Já... už tady asi nebudu dlouho.
Aya to také ví.
Rok nebo dva.
Možná ani to ne.
Nevím, kdy to bude.
Jednou...
jednou se to stane.
– Ayo. – Tooyo. Usnula jsem.
– Copak? – Něco se mi zdálo.
Zdálo?
Ano. Všichni se vrátili do nebe.
A pak...
Ayo. Díky.
Aki má ty náušnice.
A usmívá se.
Všichni. Všichni jsme se smáli.
Opravdu?
Mám pro to děťátko spoustu příběhů.
O tom, co je to narodit se,...
žít...
a milovat.
Samé důležité věci, které mě všichni naučili.
Být s tebou.
Ano. Žít společně.
Navždy.
Budoucnost je v rukou našich dětí.
Dávejte svým dětem radost a štěstí.